Tuhkakarvajalka – Gynaephora fascelina
- Yleiskuvaus
- Media
- Tunnistus
- Biologia
- Taksonomia
- Esiintyminen
- Näytteet
![Image 1](/static/images/empty.gif)
Yleiskuvaus
Siipiväli ♂ 34–40 mm, ♀ 37–53 mm. Tuntosarvet harmaat–tummanharmaat, koiraan kampahampaat ruskeanharmaat. Keskiruumis harmaa–tummanharmaa, siinä 2–3 mustaa karvatupsua ja sen takaosassa pari pienempää, oranssia karvatupsua.
Etusiivet tuhkanharmaat, etureunasta vaaleammat, mustasirotteiset. Tyvisarakkeen keskellä oranssinkeltaista kehnää. Poikkiviirut diffuusit, mustahkot, oranssinkeltaisen sekaiset, takaa epäselvät, sisemmässä taipuma ulospäin lähellä etureunaa, ulompi lähes suora. Keskitäplä enemmän tai vähemmän selvä, mustahko, diffuusisti valkeahkorenkainen. Aaltoviiru hyvin epäsäännöllinen, epäselvä. Takasiivet harmaat, koiraalla joskus valkeahkot; keskitäplä epäselvä, tummahko.
Muna pallomainen, molemmista päistään litistynyt; väri vaaleanharmaa, mikropyyli tummempi.
Toukka 40–45 mm, mustanharmaa; mustissa nystyröissä kellanharmaata tai valkeanharmaata karvoitusta; 5 selkätupsua keskeltä mustat, sivuilta valkeat; törröttävät tupsut mustat. Selässä jaokkeissa A6 ja A7 kaksi vaaleaa rauhasaukkoa. Pää musta.
Kotelo lyhyt ja vanttera, 22–26 mm, kiiltävän mustanruskea; selkäpuolella runsaasti pitkää, vaaleanruskeaa–ruskeanpunaista karvoitusta. Kremaster ulkoneva, n. 2 mm pitkä, sen kärjessä pieni nippu koukkupäisiä sukasia.
Kartta esittää havaintoja tästä taksonista, mutta sitä ei voi käyttää levinneisyyskarttana.
- Yhteensä ruutua
- tuhkakarvajalka (suomi)
- Vakiintunut
- Harvinainen
- 2019 LC – Elinvoimaiset
- 2010 LC – Elinvoimaiset
- Lauri Kaila
- Marko Mutanen
- Hyönteiset ja hämähäkkieläimet